ПЕЕЩИЯТ ДЕТЕКТИВ
Това ли е човека?
Това е той.
Трябва ли първо да я обладае?
Разбира се. Тя и без това не подбира особено.
Каква да бъде отровата?
Паничка с мляко.
Тук прилича на котешка къщичка.
Приеми го за кучешка колиба.
Считай го за сторено.
Колко струва палето до прозореца?
Кое?
Тук има много мелези.
Онова, което маха с опашка.
Надявам се, че това пале се предлага.
Това е изтъркана мелодия.
Но иначе...
Иначе?
Аз съм пухкавото ти кученце.
Какво каза?
Значи искаш да си куче.
Не, просто искам да се изходя на тротоара.
Колко струва палето до прозореца?
Онова, което маха с опашка.
Харесвам Пати Пейдж.
А тя харесва ли те?
В играта сме.
Държа те.
- Нов ли си?
Разправям се с теб от 3 месеца.
Дръпни щорите.
Ще ги дръпна,
ако кротуваш.
Дръпни скапаните щори!
По дяволите!
Знаеш ли кой съм аз?
Аз съм Пеещият детектив.
Давай, удивителен. Давай, запетая, кучко,
удивителен, диша тежко.
Давай!
Давай, кучко!
Да, да!
Давай.
Да.
Той въздъхна
и със силен тласък
се удари в нея.
Какво правиш?
Да ме разкъсаш ли?
Каква е тази вода?
Какво става?
Пуснете ме! Не!
Не.
Това е лошо. Това е...
Тя е моя...
Вие сте?
Дарк.
Даниел Дарк, има силно възпаление.
Големи поражения.
Температурата е почти максималната.
Преместихме го в самостоятелна стая
след силните пристъпи.
Откога сте с псиорална атропатия?
Откога?
От Пърл Харбър.
26 години.
Усещате ли напрежение
в ставите? - Не много.
Подсилващо инжекции в ставите,
включително и на пръстите.
Как протича лечението?
Първоначално с мехлеми.
После с инжекции.
Бутазолдин и индометоцин, но неуспешно.
После преднизон, преднизолин.
Леко облекчаване, но пак неуспешно.
После метотрексат след чернодробна биопсия.
А имате ли гадене?
Повръщате ли?
Да.
Възпаления под формата на мехури.
Впоследствие отстранени.
Имате ли халюцинации?
Получавате ли зрителни илюзии?
Привижда ли ви се? - Май да.
Вчера каза, че е куче
и си загриза глезените.
Нещата не изглеждат добре.
Г-н Дарк, какво ще кажете
да приложим нов метод на лечение?
Не бяха глезените ми.
Дъвчех си топките.
Разбирам.
Питах се дали схванахте въпроса.
Не съм!
Защото изпаднах в състояние
на пълна зависимост, докторе.
Казано по-просто,
отново съм дете.
За последно изпитах подобно чувство
когато бях в бебешка количка.
Над мен се бяха надвесили кретени, които може би бяха избягали
от местната лудница.
Мислеха се за лекари и сестри.
Какво точно...
работихте, г-н...? - Дарк.
С какво се занимавам?
Аз съм писател.
Не знаех.
Дан Дарк.
Боклук, който не се чете.
Криминални истории за детективи и престъпници.
Звучи интересно.
Какво има?
Чуйте ме.
Моля ви.
Какво има?
Ще ме изслушате ли?
Не мога да говоря легнал.
Помогнете ми да се изправя.
Изправете го.
Графикът ми е много натоварен.
Чуйте ме. - Започна се.
Чуйте ме.
Чуйте ме!
Не съм герой и стигнах до края.
На какво?
На силите си.
Я, стига!
Иска ми се да се махна, но не мога!
Не мога...
Наистина не издържам повече!
Не мога да мисля нормално,
не мога да различа реалност от сън
и ако не го разкажа на някого,
ако не го споделя, никога няма да се отърся.
Съжалявам.
Какъв срам.
Сълзите...
Ненужна течност, която само наранява кожата ми.
Когато се смея, устните ме болят.
Аз съм затворник в собствената си кожа.
Напрегнат съм!
Либриум.
Валиум.
Антидепресанти.
И барбитурати.
Има лек против тази болка.
Твърдо вярвам в това.
Приятен ден.
Почти е на ръба.
Гибън трябва да го види.
Хубавата Нина беше пълна със сперма и вода. Точка.
Но хубавата главица,
която знаеше много,
беше изпразнена и от последната тъжна мисъл. Точка.
Има много козметика.
Виж това.
Крем за тяло.
Господи!
"Нощи в харема".
Свърши ли?
Ще си мажеш спермата под мишниците
или ще си я слагаш в кафето?
Млъквай!
Като жена е.
Гангстерите не правят такива неща.
Те не знаят, че повръщането е вид пречистване.
Точка.
Как сме днес?
Не съм много щастлив.
А за него не знам.
Какво?
Или имахте предвид вас?
Какво аз?
Как сме днес?
Казахте ние.
Кой е другия?
Това е просто израз.
Да, медицински израз.
Все едно с болестта се губят и мозъчни клетки.
Мислите ли, че поведението ви е позитивно?
Недейте.
Ще ме разцепите.
Зависи дали говорим за понички
или за черни лесбийки феминистки.
Компетентен съм и по двете.
Болестта ви е сериозна...
Да слезем на моето ниво.
Ще държа ли отново химикалка или цица?
Нали нямате нищо против риторичните въпроси?
Виждала съм много пациенти в тежко състояние,
но никой от тях не е проявявал такава агресия.
Да не би да са пели мадригали?
Не се държат все едно са паднали в канализацията.
Разбирам.
Мислех, че ще ми давате успокоителни,
а не че ще ме пръскате с дезодорант.
Може да вземете успокоителните.
Не, не и не!
Докога ще говорите за състоянието си
през пелената на гнева, г-н Дарк?
Защо живеете?
Какво? Я стига.
Знам, че въпросът не е приятен,
но сигурно има нещо
въпреки всички кризи.
В какво вярвате?
Геноцидът.
Какво?
Геноцидът.
Зародил се в Лос Анжелис и проправил си път на изток.
Вярвам в толкова много неща.
Детеубийството, дезинсектикацията,
цианидът, самоубийството,
СПИН-а.
Добре.
Основавам вярата си на холестерола, кофеина, никотина, алкохола,
президента Буш, мастурбацията,
ядрените оръжия, лошото храносмилане
и неточно поставените етикети на отровите.
Приключихте ли?
Но най-вече,
най-вече вярвам в едно нещо,
което излиза с трясък от хорските усти.
Повръщането. Драйфането.
Многоцветната струя.
Преработената манджа!
Имаме добър специалист.
Нов е.
Много е внимателен и съпричастен.
Доктор Гибън.
Какъв доктор?
Дерматолог, венеролог, зоолог?
Той е физиотерапевт.
Върви на майната си!
Няма да подобрите състоянието си,
докато не подтиснете огорчението.
Започнете отначало.
Стегнете се.
Да се стегна?
С какво?
Много сълзи трябва да се пролеят
Но всичко това
Е една игра
Всичко е една чудесна игра
Която познаваме под името любов
Трябва да говорите с него
А бъдещето е неясно...
Съжалявам, трябва ми почивка.
Думите ми късат сърцето.
Ще се видим след малко.
Както кажеш, генерале.
Дан Дарк?
Теб ли чакам откакто Сакс измисли телефона?
То ли си голямата риба с тлъстия договор,
която харесва как галя мелодията?
Съжалявам, но не.
Тогава значи неприятности.
Загазил си?
Казаха, че ти можеш да помогнеш.
Имаш успехи.
Поемам определени случаи.
Каквито немузикалните не поемат.
Какъв е проблема?
Коя е мадамата?
Откъде знаеш, че има жена?
Винаги има мадама.
Кажи ми дали съм прав... или съм прав?
Винаги има мадама.
Прав ли съм или съм прав?
Също винаги има и труп.
Пак ли си говорите сам?
Бях облякъл най-хубавата си пижама,
онази на червени и сини райета.
Бях се парфюмирал под мишниците
и почистил между пръстите,
защото милион долара щяха да ме навестят
и бях готов за тях.
Разбирам.
Пак имате висока температура.
Когато си раздвижеше устните,
се чувствах като лале през дъждовния сезон,
когато първите капки го погалят.
Реших да отворя.
Бях ли неопитен?
Или пък подмокрен?
Идваш да ме намажеш, нали?
Ако сте готов.
Винаги съм готов.
Да махнем това.
Ще гледам да не боли.
Добре.
Изглеждате по-добре.
Благодаря.
Членът ми.
Само не се вдигай!
Бедничкият.
Да не щръкнеш.
Мисли за нещо неприятно.
Нещо много неприятно.
Бързо.
Мормонският хор те е избрал....
да участваш е "Звукът на музиката".
Грозни снимки на стената.
Пълнозърнеста препечена филийка
с мармалад без захар!
Дърти бейзболни играчи.
Пина колада!
Много ли съм груба?
Не, продължавай.
Не си груба.
От вътрешната страна на бедрата е най-лошо.
Органична пица.
Лепенка, подканяща те да почиташ Исус.
Да се тревожа за китовете.
Или пък за малките тюленчета?
Листчета с предсказания в курабийки.
Дочени дрехи.
Кукли и марионетки!
Съжалявам,
но трябва да повдигна пениса ви, за да намажа около него.
Сънчо,
Дари ме със сън
Нека бъде най-красивия, когото съм виждала
Дари го с устни като рози и детелини
И му кажи, че самотните нощи приключиха
Сънчо,
Толкова съм сама
Никой не изрича моето име
Вдигни вълшебната си пръчка
И ме дари със сън
Ще повдигна пениса ви,
за да намажа около него.
Много съжалявам.
Май само тази част от мен функционира.
Няма нужда да говорим за това.
Няма.
Казаха, че онази нощ била с мен, но кълна се в Бог...
Кълни се в нещо, което вярваш.
Кълна се в гроба на майка ми, че Нина ме остави жив и здрав.
Така ли се казва курвата?
Защо я наричаш така?
Както и да наричаш кучешкото лайно, то все си смърди.
Накрая пак ще залепне за лъскавите ти обувки,
каквито и имена да му лепнеш.
Нагазил си в нещо отвратително.
Искаш ли да го почистя?
Искам да разбереш какво й се е случило
след като ме напусна и да докажеш, че аз
не съм й сторил нищо лошо.
Но си й сторил.
Какво?
Нима майка й няма да го види по този начин?
Майка й?
Закле се в гроба на майка си, г-н Бини.
Не съм те наел
да сипеш глупости и обвинения, Дарк.
Може да оставя ченгетата да преценят.
Може би играеш по-сериозна игра.
Не си много мил, Дарк.
Но ти ще ми платиш, Бини.
Ще ми платиш двойно за глупостите и обвиненията.
Точка.
Част от сделката, точка.
Край на абзаца.
Добре, значи
ще го изчакаш тук, нали?
Добре.
Побъркан.
Книгата ми.
Какво прави тук?
Какво става?
Книгата ви, г-н Дарк.
Онзи ден успях да я намеря.
Нима? Къде?
Фабриката за изкуствени торове?
Казаха, че устата ви бълва какво ли не.
Гибън. Как сте, г-н Дарк?
Не мога да я стисна.
Разбира се. Съжалявам.
И да можех - нямаше.
Тук съм против волята си.
Разбирам. Отвлечен сте.
Дребните не трябва да сядат там,
където краката им не стигат до пода.
Сещам се за детството.
Не искате да ме виждате.
Каква проницателност. Какъв разум.
И не ви харесва, че съм взел това.
Пълна е с улики.
Не, пълна е със страници.
Нали трябва да се търсят улики
в детективските истории.
Прав ли съм... или съм прав?
Много сте добър.
Уликите трябва да те заведат до убиеца,
но ако разкрият жертвата много по-ясно?
Мислите се за интересен, нали?
Ако това беше филм, щяхте да сте в подземието.
Книгата ли ви притеснява?
Искам да се върна в леглото.
Там поне е забавно и вълнуващо.
Нямате много посетители.
Откъде знаете?
Жена ви идва ли ви на свиждане?
Не съм женен. - Или не й позволявате?
Не съм женен.
Точка.
Да, разбирам.
Престанете да ме зяпате!
Досега не сте ли виждали човешка пица?
Не харесвате жените, нали?
Кои? Младите, старите, дебелите, вярващите?
Девствените? Курвите? Уточнете.
Може би си мислите, че ги харесвате,
но според мен не харесвате секса.
Как ще го напишете?
Не използвате често тази дума.
Мислите си, че го правите.
Секса.
Мислим за него постоянно.
Ако кажа: "Да ти го начукам",
това означава ли да?
Не е ли ясно,
че се отнасяте към сексуалните си контакти
с известно нежелание, може би дори
с малко страх?
Да не би да съм затворен с ненормален?
Например на страница 116.
Това е в разрез с Женевската конвенция.
Ще ви прочета пасаж от собствената ви книга.
Не! - Не?
Набутай си я в задника!
Какво има, татко?
Не исках да ви разстроя, г-н Дарк.
Просто вървях в дъжда.
Трябва ви помощ.
Притеснявате се от състоянието си, за да го отречете.
Събирах дъждовни капки.
Повечето пациенти с кожни проблеми
са на успокоителни и антидепрресанти.
Кожата е нещо лично.
Съществува поверие, че отровата на съзнанието
по някакъв начин избива на повърхността на кожата.
"Негодници! Негодници!", ни крещите вие,
избивате напрежението си и ни отблъсквате.
Това ще ви унищожи.
Мисля, че го знаете.
Или поне от части.
Може да ви се помогне.
Да, с Мики Фин.
Защо направихте тази мимика?
Коя?
Тази с крайчеца на устата ви.
Това пренебрежително движение.
Моля.
Не ви разбирам.
Знаете ли, имам чувството,
след като прочетох няколко страници от творбата ви...
Имам чувството, че в началото
не сте писали по този начин.
Какво бихте искали да напишете?
Ако имах талант?
Нямах това предвид.
Не пестете критиката.
Отива ви.
Щом искате.
Ако имахте талант?
Ако имах талант,
някой ред за Майкъл Джексън, друг за Хелън Келър,
ако това няма да я притесни.
Някой цитат за Тед Кенеди.
Кой знае?
Думите следват една след друга.
Ето къде се крие проблема,
коя да е следващата дума.
Не ви обвинявам.
Какво тогава?
Питам какво бихте искали да напишете.
Бих искал да възхваля бог
и всичките му прекрасни създания.
Да...
И да бях видял
множество полупрозрачни ангели,
пръскащи лъчи златиста светлина
в дълбините на рая.
Всички щяха да имат огромни цици!
Тук има една част, която не се връзва с останалото.
Ето това.
"Похотливи и влажни устни,
език, докосващ друг,
тела, докосващи се едно в друго,
кожа, търкаща се в кожа.
Лицата им бяха изкривени от обзелата ги похот,
органите им изпускаха миризливи и лепкави течности.
Това беше потен фарс,
от който ние се..."
Добре, достатъчно.
"Въвлечени сме насила
в перверзната страст
на съвкуплението, което ни връща в реалността".
Добре!
"Те са като побеснели лъвове".
Добре.
"Засипани сме от пъшкане и стенания
в разбърканото и скърцащо легло".
Млъкни, садистично копеле!
Не ми благодари.
Да, райското мляко.
Сега мога да го вкуся.
"В очите му дяволът бе жив,
изпълнен с омраза.
Почувствах как тръпки полазиха по гърба ми.
Взирах се право в..."
Марк, той ще ни види.
Марк, не.
Тук няма да ни види.
Всичко е наред.
Отпусни се, Бети.
Просто съм уплашена.
Какво може да направи?
Нищо.
Все пак сме партньори.
Така пише на табелата.
Партньори за жълти стотинки.
И сега ще взема моя дял.
Не го казвай по този начин.
Просто си уплашена.
Обожавам устата ти, когато не харесаш какво съм казал.
Няма от какво да се страхуваш.
Никой вече не идва в този стар хамбар.
Освен плъховете.
И ти.
Струва ми се, че вече си идвал тук.
Аз? Че защо?
С кого?
Ти си много лош, Марк.
Ами вие...
госпожо Дарк?
Ти си ангел.
Ела тук, кучко.
Език, докосващ друг,
тела, докосващи се едно в друго,
кожа, търкаща се в кожа.
Лицата им бяха изкривени от обзелата ги похот,
органите им изпускаха миризливи...
И лепкави течности.
Все още маха.
Татко продължава да маха.
Какво?
Колко далеч отиваме?
На 350 километра.
Ще харесаме ли...
Лос Анжелис?
Мамо?
Ще бъде мрачно
и пълно с гангстери.
Трябва да бъде упоен.
Спи почти през целия ден.
Бедничкият.
Опитват с ново лекарство,
но естествено вие го знаете.
Разбира се.
Господин Дарк?
Съпругата ви.
Знаете ли,
по-добре да не го будим.
Искаха да знаят, ако дойдете.
Докторите.
Биха искали да говорят с вас.
Може да поговоря с някого.
Поне той няма да се сърди.
Моля?
Ако се събуди и ме види, знаете какво ще стане.
Той се казва Дан Дарк и напълно отговаря на името си.
Всъщност, трябва да тръгвам.
Дори не трябваше да идвам.
Не трябваше да правя опит.
Прав ти път, любима.
Кучка!
Никола!
Ела тук, гадна уличнице!
Отвратителна и долна кучка!
Никола!
За кого си разтваряш краката сега?
Върни се тъпа кучко и гадна курво!
Какво правите, г-н Дарк?
Къде мислите, че се намирате?
Съжалявам.
Има ли някакъв проблем?
Да, има проблем
и това сте вие.
Спрете да викате.
Отвратително е.
Как не ви е срам?!
Престанете веднага!
Не искам да смущавам реда.
Добре.
Опитвах се да пея.
Какво?
Много сълзи трябва да се пролеят
Но това е само игра
Вътре има мистерии, загадки.
Винаги има неща,
които ни смущават като деца.
Приемате го, нали?
Приемам небето, птиците.
Приемам птичите лайна.
Жена ви идва ли на посещение?
Защо крачите така зад мен?
Само преструвате ли се на странен
или наистина сте луд?
Ето ви и вас.
Изглеждате по-добре.
Нима?
Да, също и обрива ви.
Боли ви по-малко?
Може би.
Отпуснете малко мускулите на врата.
Съжалявам. Простете ми.
Защо не...
Защо просто
не опитате да си обърнете главата.
Така няма да ви боли глава.
Кой е казал, че ме боли?
Боли ви, нали?
И то жестоко.
Без съмнение като резултат
възприятията ви са разстроени.
Да, с периферното си зрение
виждам слабо окосмената ви глава.
Пък и този лют нрав.
С всяка минута създаваме нов свят.
Наш собствен свят.
Какво мислите?
Не е ли време да се върнете на работа?
Кажете как, докторе?
Никога не пиша сам.
Диктувам. Не сте ли опитвали?
На кого, въпросителен.
Има си хора.
Агенции.
Някой говорил ли е с вас?
Какво имате предвид?
Дали някоя курва
от бившите ми познати си е бъркала малкия нос
в моите работи?
Господин Дарк,
искате ли да се оправите?
Хроничната болест е убежище.
Пещера в скалите,
в която ранения дух може да се скита.
Пещера.
Не, не.
Изобщо не е удобна.
Там има прилепи.
Пискащи гризачи
с криле от кожа,
които летят нагоре-надолу
и хрупащи бръмбари между зъбите си.
Но вие го знаете.
Запознати сте с прилепите.
Млъкни, глупако!
Обърна се! Обърна се!
Направих го.
Обърнах се.
Не сега.
Кой беше?
Бележим голям напредък.
Кой знае докъде ще стигнем.
Имате предвид от врата надолу.
Ако мислите по някакъв начин
да ми влезете в главата,
по-добре забравете.
Добре.
Почакай.
Спи.
Кой? - Синът ми.
Тук има дете?
Господи!
По-тихо.
Когато се чукам, обичам да вдигам шум.
Добре.
Ела.
Насам.
Каква отвратителна болест.
Благодаря.
Дан, не искам...
Да, седни. Защо не?
Само не се смей.
Кой се смее?
Ти си отвъд сянката на съмнението.
Една изключително красива жена
в разцвета си.
Звучи като смъртна присъда.
Това е смъртна присъда.
Три месеца съм в това легло.
Знаеш ли го?
Къде беше?
Коя и какво си?
Не знам.
Халюцинирам и преди, и сега.
Не е ли смешно?
И Миналото, и настоящето
са в онази моя евтина книга.
Ти също, скъпа.
Аз?
Никола.
Да.
Ти си мръсна,
хищна, развратна кучка, която вечно е разгонена
и до която не искам да се докосвам.
Не искам.
Нито сега.
Нито когато и да било.
Ами ако кажа, че все още те обичам?
Лъжкиня.
Трябва да обсъдим някои неща.
Една филмова компания иска да купи правата
за първата ти книга.
Какво?
"Пеещият детектив".
За нея ли ми говореше?
Искат я за "Заека Роджър"?
Не.
Сториха ми се...
ентусиазирани.
Ентусиазирани?
Това какво общо има с теб?
Разорен си,
а не си написал и ред от година.
Дани, искам да си в състояние да се издържаш.
Разбирам.
Тя още си мисли, че й държа пари.
Не.
Може да взимаш по 500 долара на сеанс.
Елитните проститутки нали взимат толкова?
Нима?
Не знаех.
В момента с кого спиш?
Предимно със себе си.
Предимно?
Предимно.
Предимно не означава винаги.
Да, ако искаш да сме точни.
Дан,
трябва да работиш.
Трябва да използваш тази стара книга...
Къде е сценарият?
Какъв сценарий?
Онзи в главата ми.
За какво говориш?
Сюжетът е най-лошото
за една детективска история.
Също и най-доброто.
Всъщност, това е единственото.
Трябва да го изпипам добре.
В момента се опитвам да направя това.
Ами историята, която вече си написал?
Развива се.
Как, като вече знаеш какво ще стане?
Къде е?!
Кое?
Шибаният сценарий на "Пеещият детектив".
Написах го преди години и го сложих в кутии за обувки.
Кутии за обувки?
Да! Кутии за обувки!
Дани.
Знам.
А дали знам?
Дан,
трябва да напишеш нещо ново.
Нещо истинско.
Какво?
Като това, което се случва в момента.
Не глупава детективска история.
Нещо истинско.
Разгадаване.
Какво?
Разгадаване без никакви улики.
Това искат идиотите.
Те искат сериозен роман.
И описание на проклетото небе.
Аз искам обратното.
Много улики без разгадаване,
защото нещата стоят точно така.
И то сега.
Откъде знаеш за това?
Откъде знаеш? Кажи ми.
Ти имаше ли някакво участие при офертата?
Кажи ми какво става.
Кажи ми!
Това е параноя.
Или кражба.
Дани, престани.
Искаш ли помощта ми или не?
Помощ?
Искам ли помощта ти?
Помисли си.
Майната ти.
И аз те обичам, Дани.
Здравей, Бини.
Нямах късмет, точка.
Не е добре, точка.
Става много подозрителен, удивителен.
Нямах късмет. Не е добре.
Става много подозрителен.
Но ще опиташ отново, нали?
Не знам.
Могат да ни съдят
за измама, ако не подпише.
Казах, че ще опитам.
Още изглежда ужасно.
Не започвай да го съжаляваш.
Надявам се шибаните му кости да се белнат.
Невероятна си, когато се ядосаш.
Точно като стършел,
давещ се в табаско.
Дан Дарк би казал това.
Звучиш като него.
Съжалявам, Чарли.
Песните се пеят.
Чувствата се изживяват.
Мислите се мислят.
Това са три неща.
Не можеш да правиш три неща едновременно.
Пеенето е лесно - само ти идва.
Мислите идват, ако си настроен за това.
Остават само чувствата,
а не можете да ме уловите
да чувствам нещо. Не можете.
Внимавай с осветлението, глупако.
Той е лесна мишена.
Но защо тук?
Какъв е смисъла?
И Едгар Х. предпочита друга музика. Какво значение има?
Не ми харесва.
Не изневеряваш на Пати Пейдж?
При прожекторите има наемни убийци.
Внимавай! Внимавай!
Как върви?
Почти успях.
Почти се докопахме до 1 милион долара.
С презрение.
Точка.
Имам някои хубави неща.
Не хубави.
Скъпи.
Вкусът е различен.
Чувстваш се като у дома си в барове и гадни денсхолове.
Занимавам се с ротариански вечери
и танци в щатски затвори,
където не си забравям шапката.
Какво?
Така ще те пипнат ченгетата, Бини.
Забравил си шапката си в бара, откъдето си забърсал курвата.
Пари.
Пари, пари, пари.
Какво?
Имаш много.
Справям се добре.
Чудех се с какво.
Купувам и продавам.
Нещо като стоки втора употреба.
Какво купуваш?
Какво продаваш?
Това си е моя работа.
Гола плът?
Какво?
Това купуваш и продаваш.
Това е нелепо.
Работя с антики.
Антиките са високопоставени господа,
които уреждаш с млади момичета.
Да не ме наричаш...
Сводник? Да, ако не възразяваш.
Ти си фантазьор, Дан.
Махай се.
Не искам да те виждам повече.
Ами хонорара ми?
Какъв хонорар?
Отне ми 5 дни между концертите,
за да разбера какво си спретнал на бедното момиче Нина.
Запитах се защо.
Просто се махни.
Знаеш ли какво мисля?
Била е убита тук, в този музей.
Ти си луд.
Не се страхуваш от ченгетата.
Върни го в шкафа.
Какво? - Остави го в шкафа,
освен ако не искаш дупка между очите,
през която да минава повея от задника ти.
Ти наистина си луд.
Съвсем си се побъркал.
Добре, но го направи.
Вече стреляха по мен
и почна да ви става навик.
Добре, добре.
Нина не е била от твоите.
За разлика от приятелката й. - Каква приятелка?
Момичето, което намериха под моста.
Ченгетата казаха, че е скочила.
Но приятелчетата ти...
Какви приятелчета?
Решили са, че е казала нещо на Нина
и не са искали да поемат рискове.
Нито с нея, нито с теб.
Прав ли съм?
А сега искат мен, отрепка такава!
Продължавай.
Харесвам евтини фантасмагории.
Не.
Вече не работя за теб.
Хонорар ли?
Наел си ме да разбера какво е станало с Нина като си знаел.
Защо? Ще разбера и това. И...
И?
Пея за хора, които танцуват.
Кажи някоя песен и ще ти я изпея,
но когато танцуваш,
краката ти няма да докосват пода.
Много си евтин, Дарк.
10 цента танца.
Господин Дарк?
Така се казвам.
Роден съм на разсъмване.
Искам да поговорим.
Следяхте ме, за да се уверите, че не ме следят, но ме следяха.
Внимавайте да не ви видят.
Среща в Лагуната след половин час.
Глупачка.
Предупредих те.
Казах ти, миличка.
Господи!
Бедно мъничко глупаче.
Парлоу.
Какво?
Ядрена лаборатория Парлоу,
тук, в Ел Ей?
Бини.
Марк Бини.
Той осигурява всички момичета.
Нали? Момичета като теб.
Като Нина.
Комунистите.
Домогват се до ядрените физици.
Нали?
В Парлоу?
Използват секс.
Секс.
Ще ви пипна.
Негодници.
Които и да сте, където и да сте.
Изправен си пред нещо,
което няма нищо общо с теб.
Някой, когото обичаш умира или те напуска.
Разболяваш се или се излекуваш
и през цялото време, навсякъде,
над теб е надвиснала сянка.
Каква сянка?
Вярата, нещата каквито са.
Тя е нелогична, безлична.
Вали дъжд, слънце грее, духа вятър
и ти си точно там.
Неща.
Обстоятелства.
Наречете ги както искате.
С нищо не можете да ги промените.
Физически, вие сте способен.
Имаме пълна власт над очевидното.
Защо все още сте разочарован
от действителността?
Действителността
не ме интересува.
Май не харесвате употребата на думата "неща"?
Не харесвам много думи.
Например?
Безкофеиново.
Друга?
Това е добре. - Игри на закрито.
Да.
Думата "игри". - Добре.
Ще ви подхвърля дума...
А аз ще ви върна друга.
Но свързана с моята.
Но първо трябва да признаем,
че това е безсмислено.
Няма да има никаква полза.
Добре.
Експерт.
Кожа.
Обрив.
Тегло.
Маси.
Ресторант.
Гастроентерит.
Мед.
Пчелна пита.
Жълто.
Мед.
Пари.
Лайно.
Вие.
Аз?
Аз.
Тарзан.
Джунгла.
Манхатън.
Престъпник. - Багдад.
Оръжия.
Ръце. - Ръкопляскане.
Разнообразие.
Свобода. - Дарба.
Донор.
Кръвопиец. - Уста.
Зъби.
Вълк.
Вой.
Вик. - Тишина.
Млад.
Зелен.
Стар.
Мик Джагър.
Рoк.
Люлка.
Хъркане. - Сън.
Събуждане.
Сън.
Лъжа.
Приказка.
Писател. - Лъжец.
Присъда.
Затвор.
Килия.
Хамбар.
Майка.
Убийство.
Любов.
Измама.
Страст.
Преструвки.
Жена.
Чукане!
Чукане. - Похот!
Похот. - Смърт!
Начало. - Край!
Хубава игра.
Това са просто думи.
Нали и двамата се съгласихме в това.
Просто думи.
Важни думи
Които означават много
Те казват
Обичам те
Важни думи
Само това имам
Те казват
Обичам те
Ще направя каквото искаш.
Само ми кажи
Любов. - Измама.
Страст. - Преструвки.
Жена. - Чукане!
Чукане. - Похот!
Похот. - Смърт.
Мамо?
Лягай си.
Върви.
Мамо, защо?
Какво?
Защо сме тук?
Няма къде другаде.
Татко ли те прогони?
Не, Дани. - Той ли?
Там не ми харесваше.
И направих нещо нередно.
И тук не е хубаво.
Не мислех, че ще бъде така.
Трябва да се върнем.
Не.
Защо не? Защо не?
Няма да е същото.
Мамо... - Изслушай ме.
Но можах да си намеря работа, но ще го направя.
Лъжеш ме, мамо! Искам вкъщи!
Престани!
Не ме щипи там.
Имам обрив.
Какво имаш?
Какво?
Дай да видя.
Как си го получил?
Да не си се наранил?
Не знам.
Много съжалявам.
Не е много четливо и ме боли.
Първо трябва да помисля
за стойността на всяка дума,
а това е...
много опасно.
Получи се.
Отразява се негативно на предложенията,
ако писателят трябва да оценява стойността на думите.
Холивуд, Нешънъл Инкуайър,
Ай Кю-то на Дан Радър.
Я да видя справяте ли се.
Разчита ли се?
"Паметта,
тласъци нагоре и сривове надолу..."
Какво е това?
"...изречените думи ме карат да се вкопча..."
Да, разчита се.
В какво да се вкопчите?
В дъха ми.
Да се вкопча в дъха ми.
Нима?
Кой знае какво ще означават?
Кой знае къде са били?
Стана доста сериозно, нали?
Какво ви накара да го кажете, Бренда?
Какво имате предвид?
Ако го бяхме написали.
Става сериозно, запетая,
нали, въпросителен.
Ако направя...
Не, няма значение.
Ами... продължавайте!
Ами продължавайте, удивителен.
Тя се усмихна, запетая, обърна се, точка, точка, точка.
Свърши ми страницата.
Край, точка.
Той е мъртъв, точка.
Всичко свърши, точка.
Това беше.
Готово.
Прекрасно.
Това ми харесва.
Сценарият на Дан Дарк е в компютъра.
Без името му.
Ще отпечатаме колкото копия са ни необходими
и ще ги оставим да си блъскат главите.
Значи ще го направим.
Защото го можем.
Трябва да накара Дарк
да прехвърли правата на компанията ми.
Това е важното.
Мръдни малко напред.
Така добре ли е?
Да.
Много добре.
Добре. Първо,
той подписва.
Второ,
аз го продавам.
Тоест, ние го продаваме на филмовата компания.
И трето,
печалбата.
1 милион.
Плюс процент. - Да.
Но той трябва да подпише.
Не се тревожи.
Мога да го накарам
да направи всичко!
Да.
Да! Добро момиче!
Здравей.
Тъкмо си мислех за теб.
Наистина ли?
И какво мислиш за мен?
Че изглеждаш страхотно.
Ти също.
По-добре си.
Недей, Дан.
Какво?
Да ме гледаш така.
Как?
Като че ли съм ти враг.
Определено си замислила нещо.
Нещо подло и гадно.
Добрият стар Дани.
И има нещо общо
с моите пари.
Нямаш пари.
Може би не в брой.
Не в добрите старомодни банкноти.
Нито пък в монети.
Нищо не подрънква в джобовете ми,
но имам авоари.
Какви?
4 детективски истории.
Нима?
3 още не са публикувани.
И сценарий.
Какъв сценарий?
Бинго!
Дани, разясни ми.
За какво говориш?
С двете си ръце,
с тези мъртви, бинтовани чукани,
го написах преди 6-7 години.
Дани.
Кой сценарий?
"Пеещият детектив", разбира се!
Дани.
Прибрах го.
Сложих го в кутии от обувки
и го натъпках в килера.
Това ли?
Това ли?!
Да, това.
Чакай малко.
Ако имаш предвид онези страници,
ти ги изхвърли преди години.
Не. - Да.
Изхвърлил съм ги?
Аз съм ги изхвърлил? - Да, Дан.
Ти ги изхвърли.
Каза, че е боклук.
Какво правиш?
Добре.
Откъдето дошло, там и отишло.
Единственото копие ли беше?
Разбира се.
Боли ли?
Сърцето ми?
Оздравяваш.
Наистина.
Освен, че полудявам.
Стига.
Лежа тук и правя връзка
между долнопробните си детективски истории
и нищожния си...
По дяволите!
Секс.
Чух те.
За това е всичко.
Книгата ми, животът ми. Всичко е секс.
Секс и лъжи.
Искам пак да спя с теб.
Дан.
С голямо огледало отстрани.
Престани.
За да мога да се гледам,
докато те чукам похотливо.
И когато сокът на страстта ми се излее
върху мокрите ти слабини,
ще се обърна на една страна
и ще се изплюя в собственото си лице.
Господи!
Това е напредък.
Кое?
Да плюя върху себе си.
Преди няколко дни, представата ми за пълно щастие щеше да е...
да плюя върху теб.
Дан.
Какво ще направиш за това?
За тази ярост и безмерна омраза?
Вероятно ще се занимавам със сериозна литература.
Ще пикая срещу вятъра като поетите и свещениците.
Кои са тези?
Кои сте вие?!
Кои?
Отиди да видиш.
Не виждам никого.
Какво ти става?
Параноя.
Благодаря.
Голям съм параноик.
Тогава всичко за теб е наред.
Хората започват да ни забелязват.
Ето, гледат ни.
И какво? Тук всички са луди.
Сигурен ли си, че е той?
Сестрата каза така.
Може би трябваше да донесем цветя или грозде.
За какво?
Да не бием на очи.
А, да.
Какво ще правим? Ще го убием ли?
Не докато мадамата е тук.
Първо трябва да го накараме да пее.
Още една тъпа песен?
Млъкни!
Добре, говори.
Кажи какво правим тук.
Писна ми да се мотая като идиот.
От ФБР ли сме или не?
Не, ние сме гангстери! - Млъкни!
Трябва ли ви помощ?
Трябва ли ни?
Не, благодаря.
Видяхме каквото ни трябва.
Ще впишем всичко в доклада.
Да вървим.
Какво правите тук?
Къде си?
Съжалявам, отнесох се.
Трябва да ти призная нещо.
Знам повече за предложението, отколкото ти казах.
Призна си.
Добре. Отидох...
у вас да видя всичко наред ли е,
защото си тук дълго време.
Дан, най-напред...
начинът, по който живееш е ужасяващ.
Всички цветя са мъртви. - Дано са страдали.
Навсякъде има плесен. - Дай ми още.
Кой излиза и оставя сиренето на масата?
Отваря ли ми пощата?
Да, имаше само сметки и това писмо.
Не се тревожи за сметките.
Там отглеждам плесента.
Писмото беше от филмовата компания. - За "Пеещият детектив"?
Да, продуцентът се казва Фини.
Добре.
Бини?
Фини.
Фини с "Ф"? - Да.
Фини с "Ф", а не с "Б"?
Защото го познаваш. Познаваш го.
Дори не съм го чувала.
В какъв смисъл не си го чувала?
Дани, защо си толкова... - Къде е писмото?
Ще го донеса. - Къде е?
Препоръчано ли е?
Има ли значение?
Ще получа ли предплата?
Така пише.
Колко?
40 хиляди.
Мамка му!
Само за правата?
Кой ще направи сценария? Мога и аз.
Сигурно продуцента Фини.
Защо? Защо?
Всички си мислят, че за да пишат,
е достатъчно да държат химикалката.
Вземи парите и бягай.
Добре.
Историята си я бива.
Ако си остане само на хартия.
Всичко опира до връзки.
Връзки. - Връзки.
Господи!
Не трябваше да бягаме.
Нямахме избор.
Къде е, по дяволите?
Защо тук?
Какво правим тук?
Какво слънце само!
Това е слънцето, нали?
Ако не е, значи е огромна луна.
Какво става? Какво?
Какво ще правим?
Там има някаква сграда.
"Кесия тютюн за дъвчене".
Не, мразя го.
Дразни ми гърлото.
Това, което търсим, може би е там.
Да, да.
А какво търсим?
Не знам.
Нито пък аз.
Хей, синко?
Силните мъже не плачат.
Знам, господине.
В съзнанието си не мога да отлича
автобусът, който ни закара в Ел Ей
от този, който ни върна.
Който ме върна.
Сънувам го.
Все още го сънувам.
Но умът ми е там.
Какво стана с майка ви?
Самоуби се.
Как?
Удави се.
В реката.
Наистина ли е станало така?
Какво?
Ами защото...
Един момент. Какво?
В историята ви имате млада жена
удавена във ваната и изхвърлена в реката.
И какво от това?
Понякога пурата си е просто пура.
Изненадан съм, че пренасяте такъв
трагичен момент в историята си.
Като комерсиален боклук?
Не съм казал това.
Не, не сте.
Дан, прочетох ви част от книгата,
за да ви покажа.
В тази книга има неща, които се надигат да ме сграбчат за гърлото.
Защо не ги пуснете?
Какво? Защо?
Пуснете ги.
Аз съм в тази книга и дори не го съзнавах.
Да.
Не съм убил майка ми.
Не мисля, че някой дори би допуснал, че сте го направили.
Знаете ли, когато бях момче...
Много отдавна и далече.
Не. Тук и сега.
Видях майка ми с един кретен,
който работеше с баща ми. Бяха партньори.
В сервиз насред пустинята, който никога нямаше печалба.
Дарк и Бини.
Чукаха се с майка ми.
Звуците, той върху нея,
целувките, движенията...
Не знам.
Може би така тя бягаше от действителността.
С баща ми трудно се говореше.
Вярно, беше добър,
но като дете не успях да се сближа с него.
Разбираше от двигатели.
Иначе постоянно мълчеше и мълчеше.
Аз исках да се сближим.
Може пък да не е искал дете като мен.
Постоянно четях и бях затворен в себе си.
Вярно, бях палав като всички деца.
Исках да се сближим и аз...
Му казахте за нея.
Предадох я.
Нима я предадох за потупване по гърба?
Не.
Вместо това и двамата бяхме пребити.
Той я блъскаше от стена в стена.
Тогава отидохме...
в Ел Ей.
Но си мисля, че гнева на баща ми се беше поуталожил.
Не искаше да заминаваме, защото помня как ни махаше.
Помня, че ни махаше, докато автобусът не се скри.
Далеко...
Мама не можеше да си намери работа.
Започна да води мъже вкъщи.
Бедната кучка.
На тавана имаше цепнатини.
Помня тези цепнатини.
Добре.
Изправете се.
Какво?
Можете да го направите.
Мислите ли?
Сега или никога.
Добре. Да.
Колко стъпки има до рая?
Метафизика?!
Музика.
Опитайте отново. Не бързайте.
Съжалявам. Колко стъпки?
Има
Три стъпки до рая
Само слушай
И ясно ще ги видиш
Както живота продължава
Дори не всичко да е наред
Просто следвай
Стъпки едно, две и три
Първа стъпка
Намери момиче, което да обичаш
Втора стъпка
Накарай я в теб да се влюби
Трета стъпка - я целуни
И силно прегърни
Определено
На рая това ми прилича
Да стигнеш до рая
Е много лесно
Просто следвай правилата
И ще видиш
Както живота продължава
Дори не всичко да е наред
Просто следвай
Стъпки едно, две и три
Не.
Това е чудесно.
Няма ли да кажеш амин?
Амин.
Не, остави ме.
Ще се справя.
Джеронимо.
В тази книга има неща,
които искат да излязат и да ме хванат за гърлото.
Защо не ги пуснете?
Съжалявам, че оставихте телефона отворен, г-н Бини.
Не се тревожете за сметката.
Сега ще чакаме.
Ще чакаме и ще видим.
Получи си го, миличък.
Първо трябваше да ти отрежат оная работа.
Май те забърках в доста сложна ситуация?
Те го пипнаха първи.
Винаги са една крачка напред.
Не мислех, че ФБР ще затрият свой човек, но го направиха.
В наши дни няма никакви ценности.
Знам, но исках лично да го убия.
Защо не?
Искам да изстържа всички мъже от кожата ми.
Не, ще им дадем още един шанс
да елиминират копоя.
Той е лесна плячка.
Искам да видя как куршума пронизва гърлото му.
Дан Дарк е истинският убиец.
Той трови живота на другите.
Мисли се за много умен.
В действителност е много тъжен.
Съжалявам.
Виждате ли?
Виждате ли, г-н Дарк?
Харесва ли ти?
Това искаш от жените, Дан.
Да вярваш, че са курви.
Да ги направиш такива.
Харесва ли ти?
Искаш ли?
Толкова си тъжен.
Тъжен и болен.
Използваш детството си, за да тровиш живота на тези, които те обичат.
Използваш болестта си като оръжие срещу всичко чисто,
честно и красиво.
Отвращаваш ме.
Извратено болно копеле.
Отровен, уродлив, циничен боклук!
Не!
Добре ли сте?
Да.
Разбира се.
Защо не?
Защо не сте в леглото?
Не съм в леглото, защото станах съвсем сам.
Прекрасно!
Ще видите какво мога.
Ще ме изпишат следващата седмица.
Не прекалявайте.
Струвате ми се... Имате ли температура?
Не бързайте, защото можете да се разочаровате.
С всеки изминал ден се чувствам по-добре.
Тогава останете така докато ви намажа.
Мога, но коленете ми... - Не, шегувах се.
Не очаквам да...
Радвам се, че състоянието ви се е подобрило.
Отдавна не бях срещал толкова мил човек като вас.
Отдавна не сте излизали.
Също и толкова красив.
Очите ви...
Какво?
Устата ви...
Врата ви направо е невероятен...
Не, прекрасен е...
Когато изляза оттук, наистина ще започна да пиша.
За действителността...
Не.
Вие сте момичето от всички песни.
Докарай Кадилака и да изчезваме оттук.
Престанете, г-н Дарк.
Разбирам.
Достатъчно интимност.
Ние едва се познаваме.
Единственият ни контакт беше когато ми повдигнахте пениса да ме намажете.
Какво ви има?
Тук е доста горещо.
Легнете.
Изгаряте.
Искам да видя Никола..
Не, г-н Дарк. - Искам...
Не, трябва да лежите.
Ще я намеря. Сигурно е отвън.
Стойте тук, г-н Дарк.
Моля ви.
Никола?!
Върнете се в леглото.
Никола!
Някой ще ми помогне ли?!
Всичко е наред, сестра.
Леко.
Прекалено е тежък за теб, ангелче.
Хайде обратно в леглото.
Съжалявам. Наистина.
Мърдай, глупако.
Ето го леглото.
Една малка стъпка за човек
и гигантски скок за изрод!
Кои сте вие и какво правите тук?
Добър въпрос.
На място, както казват в наши дни.
Каквото и да означава.
Имам ли температура?
Това ли е причината?
Не ви познавам. Не знам кои сте, нито какво искате.
Отричаш се от нас?
Сестра?
Къде отиде? Беше тук до преди малко.
Къде беше тръгнал?
Вкъщи.
Няма го в книгата, глупако.
Никъде няма да ходиш.
Само простотии и никакво обяснение!
Само гадост след гадост!
И ти си идиотът, който ги е написал!
Почакайте! Не!
Къде отиваме?
Млъквай!
Къде са всички?
Помощ!
Къде отиваме?
Ще го пренапиша!
Много е високо.
Прекрасна последна страница, глупако! Пльос!
Време е да сложим край.
Така че казвай.
Кои сме? Какви сме?
Знаете ли, лично аз
не искам да се лутам безсмислено из коридори.
Не искам.
Но понякога човек трябва да го направи.
Прав ли съм или съм прав?
Ще чуете ли това?
Чувате ли го?
Всички си мислят, че ръката му е изкълчена.
Всички сме изпитвали болка понякога.
Искам да кажа, че когато си имаш работа с дявола,
възхвалявай господ
и се запаси с амуниции.
Не греша.
Нито пък греша.
Господи, копоят!
Не е честно.
Застреляй този кретен!
Млъквай!
Моля те, недей.
Моля те.
Затвори си плювалника.
Почакай! Това е убийство!
Чухте ли това?
Било убийство.
Аз го наричам...
очистване.
Само един от нас ще излезе оттук.
По-галантно и от роза.
Шегуваш ли се?
По дяволите!
Може би си мислите, че сме били партньори.
Като Лоурел и Харди или Доналд и Ивана.
Но не, той беше просто една откачена марионетка.
А аз съм достатъчно голям и сам да си връзвам връзките.
Носиш ли ми шапката?
Дали я нося?
Май оплесках случая.
Така е, но...
Няма но.
Следи устните ми.
Какво?
В сънищата ми каза
Че те е грижа за мен
В сънищата ми каза
Че любовта ми искаш да споделиш
Затова ме прегърни
И никога не ме пускай